Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Večina ljudi je spodobnih.
Večina, kajti vsi vemo, da so nekateri pravi cepci.
Ljudje ostajajo spodobni, ker nikoli ne pozabijo, kako pomagati drugim.
Včasih te celo presenetijo.
Včasih pa spet ne.
Rad bi, da bi se me spominjali kot najboljšega igralca igre
med dvema ognjema vseh časov.
Rad bi osvojil zlato olimpijsko medaljo v igri med dvema ognjema.
Tako bo svet postal boljši, kajti še druge otroke bom navdihnil,
da postanejo prvaki v igri med dvema ognjema.
To bo moja zapuščina.
Dobro, Tommy. Nekoliko preprosto,
a slovnica in konstrukcija odstavkov sta dobri.
Kdo bo naslednji?
Henry?
Ja.
Saj lahko govorimo o naši zapuščini,
toda mar ni to samo tolažba, s katero se branimo
pred eksistencialno krizo?
Tommy, nekoč boš spoznal,
da med dvema ognjema ni olimpijska disciplina.
Sicer pa naša zapuščina ni to, kar zapišemo v svoj življenjepis.
Niti število ničel na našem bančnem računu.
Gre za to, koga imamo srečo spoznati v svojem življenju
in kaj jim lahko zapustimo.
Edino, kar vemo, je, da smo zdaj tukaj.
Menim, da se moramo potruditi po svojih najboljših močeh,
dokler smo še na tej strani zemljice.
Tako jaz razmišljam o svoji zapuščini.
Henry, spomni me še enkrat, zakaj
te ne bi dali v šolo za nadarjene? –Za moj psihosocialni razvoj
je bolje, da sem v interakciji z vrstniki v običajnem šolskem okolju.
Pa res. Prav. –Hvala.
Tri tisoč delnic Tannen Tech po 76, ki jih prodaj, ko bodo na 70.
Veš, kaj? Vzemi, še deset Lifcomovih z Aluminadom. Dve in četrt.
Prav. Mislim, da bo tako v redu.
To je pač prednost tega, da si rojen v času tržne rasti.
Žal mi je, da zamujam.
Privežita se. –Primi moj nahrbtnik.
Želim si, da bi si kupila nov avto. Saj si ga lahko privoščiš.
To ni važno. Sicer pa s starim ni nič narobe.
Zakaj ne smem pomagati? Samo enega sem strl. Konec.
To pa je povzročilo požar v napeljavi. Konec.
Opekači za vaflje so težavni. Konec.
Želim si, da bi znal delati kot ti.
Prav, pridi sem.
Kaj bi rad naredil? –Leteči trampolin.
Začni s čim manjšim.
Raketne škornje. –Tudi to je težko.
Prav. Vgraditi moraš še varovalko.
Paziti moraš na pravi trenutek, načrtovati,
premisliti o vsaki možnosti.
Ena sama napaka, pa lahko vse propade.
Kot opekač za vaflje.
Opekači za vaflje so težavni.
Kaj, če so notri morski psi? –Preplitvo je.
Kaj pa piraje? –Živijo le v Afriki.
Henry pravi, da so v južni Ameriki.
Prav, pa v južni Ameriki. Nič ne skrbi, če bi te napadlo
kar koli, kar živi v tej regiji, bom takoj tu. Prav?
No, prav.
Si v redu? –Ja.
Naštej mi glavna mesta. –Oklahoma City - Oklahoma.
To je lahko.
Augusta, Maine. Salem, Oregon. Albany, New York.
Mama, zakaj si plačala 147,50 dolarjev pri Funtime Cove?
Napihljiv grad za Petrov rojstni dan.
Smrdel je po umazanih stopalih. –Bismarck, Severna Karolina.
Ni to nekaj drugega severnega?
Tallahassee, Florida.
Je danes prišel izpisek iz banke?
Ja, pozabila sem ti ga dati.
Morala bi ga prebrati, da bi vedela, kaj je notri.
Annapolis, Maryland. –Narobe.
Prav je. –Cheyenne, Wyoming.
Veš, da ne pomaga, če se takole zvijaš?
Seveda pomaga. Poglej to!
Svoje krzno je pobarval v vseh barvah mavrice.
Druge veverice so bile ljubosumne,
ker je bil videti super kot rokovska zvezda.
Naučile so se, da super nisi zaradi barve svojega krzna,
temveč zaradi tega, kar se skriva pod njim.
Konec.
No?
Lepo si prebrala.
Pa ti kaj napiši in nariši. Ima pomen. Metafora je.
Kaže, da nekdo ni dojel morale sprejemanja modrega veverička.
Nagrada mladih inženirjev?
Kdaj pa si dobil tole? –Nič takega ni.
Jaz bi bil navdušen, če bi jo osvojil. Ne bi je kar vrgel v kot.
Lahko jo imaš. –Tako.
Spravita se v posteljo.
Mislita, da smo v nočnem klubu?
Bi lahko jutri gledali film?
Ne morem, srček. Zvečer delam.
Mama, povedal sem ti že, da ti ni treba več delati.
Kako to misliš, da ji ni treba več delati?
Nič ne misli. –Samo pravim, da ti ni treba.
Ostani doma in ustvarjaj svoje slikanice.
Oprosti.
Si prepričan?
Ne bi rada vdirala v tvoj osebni prostor.
Mama!
Lahko noč.
Naj ugasnem? –Pusti prižgano.
Odprta ali zaprta? –Odprta.
To pa je vroče.
Mama? Dvakrat klikni.
Počasi! To je drago.
Bančni izpisek se naloži neposredno v program.
Kdo pravi, da nisi bister? –Nihče.
Pokaži mi, kar sem ti pravkar razložil. –Nisem otrok, Henry.
Pokaži mi.
Prav. Zdaj pa je dovolj.
Pa poglejmo.
Pravkar si zbrisala izpisek prejšnjega meseca.
Ne delaš prav. –Kaj?
Tako naredi, mama.
Susan?
Krasno. Glenn je.
Gospod Sickleman.
Susan?
Hotel sem te vprašati, ali bi lahko poskrbela za svojo trato.
Listja nisi pograbila, pa ga zanaša na naše dvorišče.
Težko je sproti čistiti.
Prav, bom poskusila. Oprosti, Glenn.
Zdravo, pikica. –Živjo.
Pridi sem.
Glej jo, no.
To sem našel v gozdu.
Se igrata policiste, kaj?
Oprosti, da ti težim zaradi listja. Vem, da se ti ne zdi
pomembno, toda … –Ne, ne. Saj razumem.
V prihodnosti bom bolj pozorna na distribucijo listja.
Hvala.
Moja bodoča snaha.
Oh, bog. –Čudovita je.
Njen očim pa – uf!
Glenn? –Gospod Sickleman.
Spet zamujaš. –Pes mi je pojedel avto.
No, pri sedmi mizi se pritožujejo, da so njihova jajca razmočena.
Lepo se imej. –Kako si kaj, lutkica?
Zvezni agenti mi nagajajo. –Denar sem morala prenesti
na bančni račun v Švici. Obresti so zelo slabe.
Meni praviš. Morala bi videti,
kakšen davek sem plačala, ko sem zadela na loteriji.
Od 82 milijonov sem jih dobila 16. Kaj lahko s tem sploh še kupim?
Miza st. 7 pa resnično obstaja.
Si že prodala grad? –Na Korziki da.
Monte Carlo pa ne gre v promet.
Moje prsi so tu zgoraj.
Susan? Nova računovodkinja ni zelo bistra.
Ček s plačilom ti je poslala domov, čeprav sem ji rekel, da prideš.
V lepi soseski živiš. Vedno sem mislil, da si v kakšnem stanovanju.
Hvala bogu za preživnine, kaj?
Ja, tako je. –Lahko bi ti jo nakazoval direktno
na račun, če bi ti bilo tako lažje.
Ne vem. Morala bom vprašati Henryja.
Preverila boš pri enajstletniku?
Dvanajst. Kmalu bo star dvanajst.
Henry! Tvojo pomoč potrebujem! Morris je vzel tvojo medaljo.
Pohiti! Greva že!
Hvala, Dot.
Tam je.
Zdravo, Christina.
Si v redu?
Ja, dobro sem.
Henry! Henry!
Peter! Spusti ga!
Henry!
Medalja! –Kaj je s tabo?
Rekel sem ti, da ga pusti pri miru. –Majhen gnoj je.
Ti si vsaj pameten. Kaj pa on? Niče je.
Niče!
Kje si bil? –Oprosti.
Daj no, Peter. Že tisočkrat sem se ti opravičil.
Obljubim, da Morrisu ne bom več dovolil, da se ti približa.
Obljubim.
Stavim, da te lahko spravim v smeh.
Mama je doma.
Halo? Moj palček!
Kaj? Henry, samo reci ne.
Presenečenje! –Sheila!
Zdravo, Peter!
Hank. –Pravzaprav sem Henry.
Mislil bi, da boš pod vsemi temi lasmi
lahko zadržala vsaj eno preprosto ime.
Lepa očala. Pristajajo tvoji čudaški glavi.
Ne začnita spet. Pretvarjala se bom, da se to ni zgodilo.
Imela sem slab dan. S Sheilo se bova malo družili.
Kako se bosta pa zdaj napili –Vem.
Slišala sem te!
Moja mama je bila prava mrha.
Hkrati pa ni bila.
Skušala je prestrašiti moje prijatelje.
Kako? –Se spomniš tistih vampirskih zob?
Za noč čarovnic? –Ja.
Ko je kak fant prišel pome, da me pelje na zmenek,
sem si nadela vampirske zobe.
Nato pa sem se počasi nasmehnila.
Morda te je samo želela zaščititi. –Grozna je bila.
Ščitila me je. –Bila je krasna.
Hotela me je dobro vzgojiti. Strašno ji je spodletelo.
A morala bi dobiti nagrado.
Prosim, naj jima ne naredim preveč škode.
Človek se lahko pač trudi po najboljših močeh, kajne?
Toda otroka sta. Majhni bitji na tem svetu,
ki čakata, da se jima življenje zgodi.
Ne vem, kako ti uspeva. Res ne vem, kako ti uspeva čisto sami.
Daj no. Henryja imam.
Pa najdi enega samca naše vrste, ki bi bil zrelejši.
Ko bi ga le.
Lahko prespim pri tebi?
Henry! Pohiti.
Tako.
Ljubček, si v redu?
Ja. Zakaj?
Zakaj se kislo držiš?
Nič ni, samo glava me boli.
Prav.
Zdravo, pikica. Potrebuješ prevoz?
Si v redu? –Ja.
Imam slabo novico.
Zachova mama je prinesla krofe za njegov rojstni dan.
Tako, razred. Razmisliti boste morali o tem,
kaj boste prikazali na predstavi talentov naslednji mesec.
Zdaj vam bom razdelila prijavnice.
Ne pozabite, da jih morajo podpisati starši.
Henry, kam pa greš? Henry!
Prekleto, Janice! Kako dolgo bo to še trajalo? Kaj bi še rada videla?
Najbrž hočeš reči "ravnateljica Wilder".
Henry, tega ne bova spet načenjala.
Modrice, izčrpanost, padec šolskega uspeha.
Kakšne ocene ima letos? –Veš, da s teboj ne bom govorila
o ocenah druge učenke. –Ni ti treba raziskati zadeve.
Lahko samo prijaviš sum.
To je tvoja etična dolžnost, v izobraževanju delate!
Opravila sem uvodne razgovore.
Pa opravite še kakšnega. –V njem se ni izkazalo nič posebnega.
Zapleteno je, Henry.
Gospod Sickleman je policijski komisar in ugleden član skupnosti.
In ugledni člani skupnosti ne morejo …
Taksne obtožbe brez dokazov lahko imajo zelo resne posledice.
Mar to sploh kaj pomeni?
Gospoda Sicklemana poznam dlje, kot si ti na svetu.
Ne bodite pokroviteljski z mano. –Brez trdnih dokazov ga ne bom
izpostavljala javnim sumničenjem.
Prav. Opravil bom brez vas.
Henry Carpenter, javi se. Konec.
Kaj misliš, kdaj bo prišla mama? Konec.
Žal mi je!
Kam gremo?
Moramo se ustaviti pri Sheili.
Morala bi delati v jutranji izmeni, pa ni prišla.
Nehaj.
Sheila! Halo?
Našel sem jo.
Krasno, še otroka si pripeljala.
Zdravo, Hank. –Sheila. Žareča, kot zmeraj.
Naj uganem. Pila si, da bi pozabila na bivšega, ki te je pustil
z dvema majhnima otrokoma?
To si ti. –Pa res.
Krila sem tvojo izmeno.
Daj, vstani. –Ne!
Ne. Spij malo.
Omahuješ.
Hura! Hura za naju.
Res je lepo, da jo tako spodbujaš pri alkoholizmu.
Sheila ni, alkoholičarka. –Ja, pa je.
Pomiri se že. –Res se čudovito oblači.
Mar ni sprani jeans šel iz mode še pred mojim rojstvom?
Glede na to, kakšnega hudiča ima še v omari, ni to še nič.
Mama, ne preklinjaj pred Petrom.
Kot da je to še važno.
Mati rodila otroka z dvema glavama.
Porod je bil gotovo težak.
Henry, to ni naša stvar.
Samo še huje bo.
Henry, ne.
Nehaj, pridi sem.
Oddelek za zaščito otrok. Kam vas lahko usmerim?
Pozdravljeni. –Zdravo. Ti lahko kako pomagam?
Bi lahko govoril s socialno delavko?
S socialno delavko? To sem jaz. Kako ti lahko pomagam?
Rad bi prijavil zlorabo otroka.
Prav. Ti je kdo storil kaj hudega?
Ne, ne gre zame. –Koliko si star?
Enajst. –Kaj pa se dogaja?
Kje te lahko najdem?
Ne bom vam dal svoje telefonske številke.
Zato sem pa poklical na anonimno linijo. Razumete?
Henry!
Kako ti lahko pomagam? Naslov je Spindle Lane 3328.
Ime nasilnika je Glenn Sickleman. Najlepša hvala. Na svidenje.
Počakaj, ne odloži.
Zdravo, Henry. –Živjo.
To je za tvojega brata. Moja je.
To je zelo lepo od tebe.
Upam, da mu bo všeč. –Zdravo, pikica.
Henry mi je rekel, da boš naslednji mesec plesala.
Komaj čakam, da te vidim.
Zdravo, Glenn. Gotovo se veseliš tekmovanja talentov.
Priznam, da na teh stvareh postanem zelo nestrpen.
Mislil sem, da te bo peljala Janiejina mama.
Jennina. Ta teden jih ni v mestu.
Z veseljem jo bom peljala.
Pobral jo bom pri tebi. –Super.
Gospa Carpenter? –Ljubica, kliči me Susan.
Henry in Peter sta lahko vesela, da vas imata.
Hvala. Tvoj oče pa je lahko srečen, da ima tebe.
Moj očim je.
Hočem, da nehaš toliko misliti na učenje
in se več časa zabavaš.
Navzemi se kakšne slabe navade.
Hazardiraj, popivaj. Lahko bi se zadel ali oropal banko.
Daj, no.
Sploh nisi zabaven.
Mama?
Tista ženska v trgovini danes.
Nisi ji pomagala.
Povedala sem ti, da to ni naša stvar.
Zdi se mi, da je naša stvar, če kdo zadaja bolečine drugemu človeku.
Vem, da se ti tako zdi. Toda ničesar nisem mogla storiti.
Če bi vsi počeli tako,
potem ne bi nihče poskrbel za tiste, ki ne morejo poskrbeti sami zase.
Kaj pa naj bi storila?
Nisem želela, da postane nasilen.
Nasilje ni najhujša stvar na svetu.
Kaj pa je, potem?
Apatija.
Sickleman.
120-metrski prepad proti jugu, globoka voda na severni strani.
Tukaj?
Nadaljuj.
Tukaj? –Še nadaljuj.
Če grem naprej, bom padel noter.
Prav. Dvigni prste.
Trije. –Velja.
Prav to sem iskal. Koliko izstrelkov v minuti?
Tisoč dvesto. –Koliko pa stane?
Osem. –Osemsto dolarjev?
Ne, osemsto drahem.
Smešno. Najbrž za to potrebujem dovoljenje?
Ja, zvezno. –Tistega sem danes pozabil doma.
Žal mi je, gospod. To ni trgovina take vrste.
Kaj pa, če me pošilja Domenic?
Potem bo stalo 1100.
Čez kakšne pol ure pridi na zadnja vrata.
Pa lepo pozdravi Domenica.
Mama, resno?
Veš, zakaj me kličejo Odpiralec konzerv, Henry?
Ne. Najbrž je povezano z zmagovanjem.
Daj no. –Ugasni.
Samo, da pridem do naslednjega nivoja. –Mama.
Prva palačinka.
Druga palačinka.
Zakaj je on prva palačinka? –Ker je starejši.
Je že v redu. Ti si lahko prva palačinka.
Prav. Prva palačinka, lahko noč.
Lahko noč.
Mama, ne že spet.
Zapoj! –No, prav.
Pred teboj sem mislila, da sem pogubljena.
Igre je konec, a ne za naju.
Utapljam se v mislih, otrpnem v pogledu.
Govorim z nekom, ki ni ga tu.
Prijel si me za dlan,
spremenila sem se.
Zmedenost je nadomestila mir.
Ognjemet buči, v prvi vrsti zdaj sedim.
Tvoje roke nikdar ne izpustim.
Lahko noč. Rada te imam
Jaz tudi tebe.
Rada te imam.
To zahteva odgovor, veš?
Rad te imam, mama.
Prižgem ali ugasnem? –Prižgi.
Odprem ali zaprem? –Odpri.
Mama! Mama!
Mojbog, kaj pa je?
Prihajam! –Mama! Mama!
Henry! Henry, srček! Mojbog!
Pokliči reševalce, Peter!
Držim te. Mojbog, Henry!
Videti je kot postiktična pareza, a utrip je močan.
Henry? Henry, me slišiš?
Gospa Carpenter, vaš sin … –Vaš drugi sin.
Kje je CT? –Čakamo ga še.
Hvala, Kathy. Gospa Carpenter, jaz sem David Daniels.
Sem nevrokirurg. –Pozdravljeni.
Pa poglejmo, kaj je s tabo, kolega.
Henry, posvetil ti bom v oči.
Ste videli napad?
Da. –Kako je bilo?
Celo telo mu je drgetalo in trzalo.
Je doživljal glavobole?
Ne, nič posebnega.
Si jih? Kako dolgo? –Tri, štiri mesece.
Dr. Daniels, to ste zahtevali. –Rekel si, da ni nič hudega.
Zakaj mi nisi povedal?
Kathy, odpeljati ga moramo gor.
Kaj? Kam ga peljete?
Odpeljati ga moramo na operacijo.
Vaš sin ima tumor, videti je nabrekel.
Pritiska na kritične strukture. Vem, da vam je težko,
a potrebujemo vaše privoljenje za operacijo.
Dr. Daniels, napad ima.
Takoj mu dajte 1 ml Ativana.
Gospa Carpener, to morate podpisati.
Ne morem podpisati, ne da bi ga prej vprašala.
Potrebujemo starševsko privoljenje. Je že v redu, Henry.
Prav. Pojdimo. –Vse bo v redu.
Henry, peljemo te na operacijo.
Mama?
Zdravo, srček.
Tukaj sem. Ob tebi sem.
Je vse v redu?
Kaj pa to? Boš pojedel vsaj pecivo?
Hej, mali. Me veseli, da si spet z nami.
Ti si gotovo Peter.
Se lahko malo pogovorim s Henryjem in tvojo mamo? Dovoliš?
Lahko prideš z mano.
Henry, v glavi imaš trenutno nekak tumor.
To ni dobro.
Poskusili smo ga odstraniti,
ne da bi poškodovali tvoje možgane.
Zapleteno je. Nekaj smo ga lahko odstranili
Daj, no. –Kako, prosim?
Tako hitro širjenje, takojšnja operacija, izraz na tvojem obrazu.
Po mojem gre za visoko maligni ependimom ali za glioblastom.
Ne vem, zakaj se nisem sam spomnil tega.
Glavobol in meglen vid. Mislil sem, da gre za stres.
Je velik?
Da.
Razširjen?
Ja, je.
Se je razširil do kritičnih struktur?
Skušali smo opraviti resekcijo. Toda na žalost …
Razumem.
Pa moj MRI?
Obsevanje?
Žal mi je.
Rad bi bil malo sam, prosim.
Ljubček, ne verjamem …
Mama, rad bi bil sam.
Prav.
Tako, razred. Henry bo nekaj časa v bolnišnici. Zelo bolan je.
Lepo bi bilo, če bi mu poslali
kartice z dobrimi željami. –Bo z njim vse v redu?
Saj mora biti, kajne?
Za Henryja gre. Mora ozdraveti.
Ne vemo še.
Zdravo, Hank.
Zdravo, morilka mode.
Kaj počneš? –Zapiske si delam.
Misliš, da si pravi genialec, kaj?
Raje imam izraz "zgodaj nadarjen".
Hudiča, Hank. Kaj ti je bilo treba tega?
Henry.
Vem, da se midva …
Saj vem.
To je reakcijska formacija.
Kaj? –Videti je, kot bi imela sovražen odnos.
A izkazujeva si le nasprotno od tega,
kar v resnici čutiva. Zdiš se mi lepa, zato te žalim.
Otročje, res. Pa saj sem otrok.
Pazi nase, Hank.
Imaš kakšno devetico?
Imaš kakšno desetico?
Naprej.
Peter, v menzi imajo dober sladoled.
Bi mi ga prinesel?
Izvoli, srček.
Ko pridemo ven od tod, bi lahko …
Mama, prinesti mi moraš finančne papirje.
Ne beli si glave s tem. –V drugem predalu moje omare so. –Ne zdaj.
Potreboval bom tudi tvoje dokumente za pokojninsko zavarovanje.
O tem lahko govoriva naslednji teden.
Morda me naslednji teden ne bo več tu.
Po vodo grem.
Nočem ga. –Jaz tudi ne.
Peter?
Nekaj ti moram povedati. Pomembno je.
Pozneje …
Moraš poskrbeti, da bo mama prebrala moj zvezek.
Ti pa ga ne smeš. Samo mama.
Hočem, da jo ti sam prisiliš.
Peter, to bom zaupal tebi. Tebi zaupam najbolj na svetu.
Pazi na mamo. Prav?
Kje pa boš ti?
Ne vem.
Vse bo v redu.
Vsi bodo hoteli biti tvoji prijatelji.
Pridi sem.
Je že v redu.
Vse bom uredil.
Če Liffcin zraste nad 200, se jih znebi.
Mislim, da sva energijski sektor uredila. To je v redu.
Me poslušaš? –Kaj?
Skrajni čas je, da kupiš nov avto.
S starim ni nič narobe. –Priskrbel sem ti
dolgoročne obveznice. Trojno neobdavčene.
Rekla sem, da nočem govoriti o tem.
Prebrati boš morala dokumente in vsake toliko govoriti z Robom.
Mama, to je pomembno. –Ne, popolnoma nepomembno je.
Paziti moraš na delnice tehnoloških podjetij.
Te moraš spremljati pozorneje kot ostale.
Rekla sem, da nočem govoriti o tem.
Sploh me ne briga za to.
Oprosti. Bojim se.
Ne vem, kako bom zmogla brez tebe.
Ne znam biti mati.
Tega te nisem nikdar učil.
Vedno si znala biti mama.
Ti si najboljše pri meni, Henry.
Moj najboljši del.
Ne morem …
Henry? –Mami?
Kaj počneš? Henry?
Kaj se dogaja?
Po zdravnika grem. –Kaj je narobe? Dihaj. Dihaj.
Mami. Mama? Mamico hočem.
Tukaj sem. Tu sem. Tukaj sem. Mama je tu.
Rad bi videl nebo.
–Bi rad videl nebo?
Poglej gor. Poglej gor, srce.
Ognjemet buči.
V prvi vrsti sedim.
Nikdar ne bom izpustila tvoje dlani.
Mama?
Zdravo.
Zamisel imam, idejo.
Začetek je, a je vsaj nekaj.
Cel teden bova jedla slaščice.
Nič drugega, za zajtrk, kosilo in večerjo.
Jebi ga. –Ne preklinjaj pred mano.
Poglej, kako lep dan. –Mami?
Saj nisi mislil, da se bo vse ustavilo zaradi tega, kaj?
Mama. –Še vedno je čudovito.
Življenje gre naprej, kajne? –Mami!
Kaj je?
Ljubček, oprosti.
Težko mi je.
Ko izgubiš nekoga, ki ti je blizu …
Ne govori tako z mano.
Kako? –Kot bi bil otrok.
Pa res.
Mojbog.
Ne vem, kaj naj storim. Ne vem.
Kaj bi storil Henry? –Ne počni tega, kar bi počel Henry.
Stori, kar bi storila ti. Kaj bi storila ti?
Ne vem.
Sem prezgoden?
Rekla sva ob pol petih, a če zdaj ni pravi čas, lahko …
Ne, samo pozabila sem.
Običajno ne prihajam na dom.
Hotel sem videti, kako sta vidva s Petrom.
Hvala.
Je Peter doma?
Ja, vstopite.
Zdravo. –Živjo.
Hotel sem se prepričati, ali si v redu.
Si v redu? –Ne.
Kaj je narobe?
Glava me boli.
Res?
Kje?
Pridi sem, naj pogledam.
Mislim, da te boli srce.
Sem mislil, da je moje srce bolj spodaj.
Dal tl bom svojo vizitko. Na zadnji strani je moja številka.
Če te bo še kdaj tako bolela glava, me kar pokliči.
Velja?
Velja.
Gospa, mar delate tu? –Oprostite.
Je to običajna ali dietna kola?
Dietna.
Susan?
Prosim?
Morda si se vrnila malo prezgodaj.
Kaj je? Saj sem v redu.
Ne, nisi v redu.
Tvoj fant mi je poslal to iz bolnice.
Pravi, da imaš na računu 680.000 dolarjev,
še več pa v delnicah in obveznicah.
Tu piše, da si lahko privoščiš dopust.
Mislim, da bi si ga morala.
Pameten fant je bil.
To ni prošnja, Susan.
Žal mi je.
Si … –Ja, krasno sem. V redu.
Iti moram.
Spet sem zvila pločevino na svojem Maseratiju. Lahko verjameš?
Poklicala sem mehanika iz Milana. Cela kolobocija je.
Domov moram, k fantoma.
Bi kdo menjal za sadje?
Hočeš še zadnji kolaček?
Doma sem.
Mama! Mama! –Ja?
Mislim, da Henry hoče, da ubijeva Glenna.
Gospoda Sicklemana?
Ne pozabite, da ne gredo vsi ljudje skozi vseh pet stadijev žalovanja.
Ni nujno, da se pojavijo v enakem zaporedju.
Vse teorije poudarjajo pomen tega,
da v času žalovanja ostanete aktivni
ter si zadate cilje.
Mislim, da s cilji niso imeli v mislih Glennovega umora.
Gospoda Sicklemana.
Kar želodec mi obrne, ko pomislim, da bi …
Kaj? Tega sploh ne razumem.
Christini ni dober starš.
Poklicala bom socialno službo.
Zakaj klic na socialno službo ni izvedljiva rešitev.
Gotovo lahko pokličemo koga, ki bo to uredil.
Vse je že poskusil.
Daj no, Peter. Gotovo je še kaj, na kar ni pomislil.
Da se Henry česa ne bi domislil?
Saj to je smešno.
Gotovo je kak drug način, kako bi lahko pomagala Christini.
Zakaj ni drugega …
O tem se ne bova pogovarjala.
Morava se. To je Henryjeva zadnja želja.
Ne bova ubila policijskega komisarja in to je moja zadnja beseda.
Razumem, da je preiskava zaključena. Prav zato želim …
Prav.
Ne želite nadlegovati uglednega člana skupnosti?
Ste hoteli reči vplivnega?
Ne, to nima nobenega smisla.
Da, razumem, da mora socialna delavka izhajati iz iste regije.
Želela sem le dobiti še drugo mnenje.
Žal mi je, to ni v naši pristojnosti.
Toda govorimo o … –Slediti moramo
standardnemu postopku. –Toda mar res ni točke, na kateri
postopek postane manj pomemben kot … –Gospa, obžalujem.
Lahko se pritožite. –Res? Prekleto.
Rada te imam.
Oh, ne. Oh, ljubica.
Oh, ne.
Mojbog! Mojbog, daj že.
Prosim? –Glenn, zdravo.
Kličem te,
ker se bom lotila listja s trate.
To si že kdaj rekla.
Res je.
Toda zdaj se ga bom res.
POGLEJ V TREZOR
Zdravo, mama. Jaz sem.
Dihaj, mama.
Če to poslušaš, me očitno ni več tu.
To sem hotel opraviti sam, a zdaj to ni več možno.
Upam, da nisi jezna, da sem se ti izmuznil.
Moral sem se prepričati, da je vse urejeno.
Vem, da se znašaš name, mama.
Zdaj pa se moram jaz zanesti nate.
Tvojo pomoč potrebujem.
Tu je vse, kar boš potrebovala.
Tega ne smemo kar dopustiti.
To moramo popraviti.
Mama?
Da? –Ves čas bom ob tebi.
Prav.
Skupaj bova šla skozi to, korak za korakom.
Samo ena napaka, pa lahko vse propade.
Najprej bova pobrala denar z bankomatov.
Ne obnašaj se čudaško. Kamera je za tistim stekelcem na vrhu.
Ne glej tja. Dobro.
Dvigni petsto dolarjev. –Kako bi to lahko bilo dovolj?
Vem, da se ne zdi dovolj,
a če greš takoj še na drug avtomat,
lahko prelisičiš dnevno omejitev dviga.
Naslednji bankomat je na vogalu Longbow in Swanove ceste.
Na križišču zavij desno.
Druga desna.
Poglej, vem, da dvomiš o temle.
Se ti zdi? To je prekleto noro, Henry.
Dobro. Preklinjaj zdaj, ne pred Petrom.
To nanj slabo vpliva.
Parkiraj na drugi strani ceste, za zelenim smetnjakom.
Sem si prišel?
Najslabša mama na svetu sem.
Ne pozabi, kaj vse zajame varnostna kamera.
V načrtu je.
Mama, saj zmoreš.
Potrebujem Nemesis Vanguish 7.62 z daljnogledom za mrak Litton Ranger,
dušilec in tri šaržerje z desetimi naboji.
Boste zmogli ali bom morala kam drugam?
Civilisti ne smejo uporabljati dušilcev.
Pa poglejva, kaj bo rekel Domenic.
Ja, Domenic.
Šef, z vsem spoštovanjem, mudi se mi na letalo.
Povej, koliko hočeš, pa te ne bom več motila.
Vezana plošča je le nekolika trša od človeške lobanje.
Ti naboji pa se ob stiku raztreščijo.
Zaradi tega jih ni moč izslediti.
Počasi pritisni na sprožilec.
Si videl? –Odlično, mama. Uspelo ti bo.
Najprej si sploh nisem mogla predstavljati, da bi to storila.
Potem pa sem videla pogled v njenih očeh.
Še vedno je tam, a komaj še zdrži.
Dober strel, mama. Poglej, kako dobro si ciljala.
Pazi, da pobereš vse tulce, preden greš tja.
Potrebuješ kaj? –Vse je v redu.
Nikar ničesar ne zažgi. Spomni se na električni požar.
Opekači za vaflje so težavni.
Zdravo, Glenn. –Zdravo, Susan.
Oprosti, da nisem …
Oh, ne. Nikar …
Glede tvojega sina … –Ja, hvala.
Upala sem, da bi mi lahko svetoval pri neki težavi.
Te motim?
Zdravo, pikica. Kako si? Kako je v šoli?
V redu, razen pri matematiki.
Kmalu ti bo lažje.
Susan?
Ob vsem, kar se je zgodilo prejšnji mesec,
sem začela razmišljati.
Če bi se kaj zgodilo meni, bog obvaruj. Samohranilka sem.
Želim si, da bi bilo jasno, kaj bo s Petrom.
Imaš ti kak tak dogovor?
No, kar zdrav sem. Skušam ostati v formi.
Še vedno pa bi me lahko povozil avtobus.
Toda o tem nisem nikoli razmišljal.
Niti takrat, ko je umrla Christinina mama?
Ne.
Ne bi ji mogel kaj dosti pomagati.
Zakaj?
Saj veš. Glede na to, kar počneš.
Vaši imajo običajno zadeve urejene.
Žal mi je, pri tem ti ne morem veliko pomagati.
Kaj je to? –Skoraj sem pozabila.
Podpisati moraš dovoljenje,
da lahko peljem Christino na predstavitev talentov.
Saj veš, da na šoli Cavalry obožujejo birokracijo.
Res je.
Izvoli.
Krasno.
Jutri jo bom pobrala.
Prav.
Okrog šestih? –Ja.
Za dokumente o skrbništvu so potrebne priče.
Zato sem jih datiral s preteklim datumom in ponaredil podpis sosede,
ge. Schwartz, ki je lani umrla.
Uboga naša soseda, ga. Schwartz.
Kupil sem ti tudi nov avto.
S starim ni nič narobe. –Saj vem.
Toda ta je bolj varen, pa tudi manj opazen, ko boš bežala.
Morala ga boš prevzeti. Naslov je v mojem zvezku.
Prav. –Mama?
Zdravo, srčece. –Kaj počneš?
Samo nekaj še moram končati tukaj.
Pojdi nazaj v posteljo.
Si pripravljen na jutri? Na veliko tekmovanje talentov?
Malo že. –Kaj pa boš prikazal?
Čarobni trik.
Čarobni trik?
Kakšen pa?
To je presenečenje. –Zveni zanimivo.
Kaj pa, če ne bo delovalo?
Saj si vadil.
Ja, veliko.
Ga. Ramirez mi je dovolila, da vadim v kabinetu za umetnost.
Potem ti ni treba skrbeti.
Vse si pripravil. Ko bo čas,
moraš samo poskrbeti, da vse gladko teče.
Če bi ga izvajal Henry, nam ne bi bilo treba skrbeti.
Bilo bi popolno.
Ljubček, kaj je? Povej mi.
Včasih mislim, da bi moral umreti jaz.
Ne. Kako lahko rečeš kaj takega?
Za mano bi manj žalovali. –Poslušaj me.
Če bi se tebi kaj zgodilo,
ne vem, kaj bi storila.
Henry je bil čudovit, ti pa si prav tako poseben kot on.
Misel, da mi pomeniš kaj manj,
ni samo napačna.
Grozljivo napačna je.
Vse mora biti do sekunde natančno premišljeno.
Vsak gib, vsak kot, vsak korak.
Nimava prostora za napake.
To se ni zgodilo. Nikdar nisva bila tu.
Niti zdaj naju ni tu. Duh si.
Kot ti.
Peter! Pohiti. Nocoj je tvoj veliki večer.
Na odru bo vse v redu, kajne?
Nikar ne paničari. Panika še nikdar ni nikogar rešila.
Ostani zbran, miren in ne pozabi na dihalne vaje.
Vse v redu?
Prav.
Ne bodi živčna. Krasno bo.
Peter, kaj pa počneš? Zakaj si to storil?
Henryju bi se zdelo smešno.
Henry je imel enajst let.
Bil je genij.
Ni pa bil starš.
Pridi že.
Zdravo.
Živjo.
Zdravo.
Tukaj si. Presenetil si me.
Jaz sem ga povabil. Hotel sem, da vidi moj trik.
Oprosti. Mislil sem, da veš.
Upam, da nimaš nič proti.
Seveda, ni problema.
Toda nocoj sem starš v nadzoru.
Tako, da bom morala nadzorovati.
Prav.
Si v redu? –Ja.
Sijajno si videti.
Ne bodi živčen. –Ne bom.
Gledala te bom.
Peter?
Dober večer, starši.
Učenci so že pripravljeni. Tako sem ponosna na te otroke.
Dame in gospodje, dobrodošli
na tekmovanju talentov na Osnovni šoli Cavalry.
Mene boš napadel? Brcnil te bom v koleno …
Sem najbolj pogumen, zloben in nor barabin, kar jih boš kdaj spoznal.
Dvakrat pomežikni, pa me že več ni. Punce me skušajo poljubiti.
Bedaki mi skušajo ubežati. Brcnem jih v mednožje, porečem jim še strožje:
"Izgubite se, izmečki ste."
Jaz pa sem kralj.
Mama, zdaj je čas. Ko preštejem do tri.
Samo brez panike. Karkoli že bo, brez panike.
Ne bom paničarila.
To je za mojo sestro …
Preveri čas.
Sedem in dvanajst.
Puško poravnaj s telesom, da zmanjšaš povratni udarec.
Počakaj, da bo točno na pravem mestu.
Odmisli vso navlako.
Prekleto.
Nežno pritisni na sprožilec.
Ne pozabi, kako sva vadila.
Nežno izdihni.
Nikar se ne napni.
Počasi, mama.
Počasi.
Mama! Streljaj!
Daj že! Zdaj!
Ne.
Samo otrok si.
Kaj, za vraga, se dogaja?
Vem, kaj počneš.
Obiski na urgenci,
izostajanje iz šole, modrice,
klici na socialno, ki jih je tvoj brat pometel pod preprogo.
Henry je vse to zapisoval, pa sploh nisi vedel, da te opazuje.
Kaj misliš, komu bodo verjeli?
Ne vem, Glenn.
Jaz si lahko privoščim škandal. Pa ti?
Poklical bom šefa, naj te aretirajo.
Karkoli se bo zgodilo meni, ne spremeni tega, kar si storil ti.
Šla bom na FBI.
Šla bom k medijem.
Poskrbela bom, da se te deklice nikdar več ne dotakneš.
Poskrbela bom, da boš odgovarjal za to, kar si storil.
Poglej me!
Hočem, da vidiš, s kom si se spopadel.
To ne more biti prav.
Zdravo, tukaj Glenn.
Prosil bi te, da nekaj urediš zame.
Slišal boš nore obtožbe.
Vem, Glenn. Dobili smo klic.
Kako to misliš?
Kdo vas je poklical?
Ravnateljica. Z občine.
Preveč se je razširilo, Glenn. Morali bomo pričeti preiskavo.
Predstavljam vam Petra Velikega!
S svojim magičnim trikom bom spet priklical svojega brata!
Ko bom zaključil, bo stal tukaj, med vsemi nami.
Naj deluje.
Kot znanstvenik ne verjamem v čarovnijo. Toda po tem …
Peter Veliki. –Doktor Daniels.
Se bova kmalu spet videla?
Upam, da res.
Lahko za sekundo popaziš nanj?
Seveda.
Takoj se vrnem, srček.
Kaj se je zgodilo?
Glenn Sickleman se je nocoj ubil.
Socialna delavka je prosila, da bi rada na samem govorila s Christino.
Oh, ljubica.
Sodišče je odločilo, da je v najboljšem interesu
mladoletnega otroka, da skrbništvo prevzame Susan Carpenter.
Včasih te dobra zgodba opomni, kaj želiš postati.
Morda jih je zato toliko. Zgodbe o dobrem in zlu,
zgodbe o prevladi človeškega duha.
Zgodbe o življenju in smrti in o tem, kako moraš
živeti smrti navkljub.
Ta zgodba govori
o tebi in meni, o mojem bratu
in sosednjem dekletu.
A zdaj to ni več moja zgodba.
Tvoja je.
Eden za drugim so cvetlični lističi odpadli na tla.
Nato še listje, popki in steblo,
dokler se ni zdelo, da je roža izginila. Pa ni,
kajti cela roža se je stopila v zemljo in jo obogatila,
da bi lahko uspeval ves vrt.
Konec.
Zelo mi je bilo všeč. –Meni tudi.
Hvala.
Tako, čas za posteljo.
Si v redu?
Skoraj sem že končala s pleskanjem tvoje sobe.
Krasna bo.
Lahko noč. Prva palačinka.
Lahko noč, Metuljček.
Prižgano ali ugasnjeno? –Prižgano.
Odprto ali zaprto? –Zaprto.
HENRYJEVA KNJIGA
Pred teboj sem mislila, da sem pogubljena.
Igre je konec, a ne za naju.
Utapljam se v mislih, otrpnem v pogledu.
Govorim z nekom, ki ni ga tu.
Prijel si me za dlan, spremenila, sem se.
Zmedenost je nadomestila mir.
Ognjemet buči, v prvi vrsti zdaj sedim.
Tvoje roke nikdar ne izpustim.
Na vijugasto pot stopila sva.
Kdo bi vedel, ali nama je usojena.
Če ujamem se, bo pošteno za oba.
Oblaki bodo padli z neba.
Prijel si me za dlan, spremenila sem se.
Zmedenost je nadomestila mir.
Ognjemet buči, v prvi vrsti zdaj sedim.
Tvoje roke nikdar ne izpustim.
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production